Právě jsme slyšeli akustický třesk nad Kennedyho vesmírným střediskem.
OK, už vidíme mys.
Vypadá to dobře.
Vítr je slyšet opravdu nahlas.
Po téměř 5 milionů kilometrů dlouhé cestě se raketoplán vrací domů.
APU vypadají dobře.
Pilot musí přistát bezchybně.
Nemá žádné motory, aby to mohl zkusit ještě jednou.
Bude to dobré přistání.
Jo, vypadá to dobře. OK.
Tah. OK, máme.
Zapnout podvozek. Podvozek zapnutý, světlo svítí.
Rychlost 640 km/h, 480 km/h. Vysunout podvozek. Podvozek vyjíždí.
Výška 30 metrů a rychlost 410 km/h. Podvozek je venku.
15 metrů a 385 km/h.
9 metrů a 380 km/h.
6 metrů a 360 km/h, 3 metry a 355 km/h, 2,5 metru a 345 km/h.
1,5 metru a 340 km/h.
Přistání.
315 km/h.
275 km/h.
265 km/h.
255 km/h.
240 km/h.
165 km/h.
130 km/h.
90 km/h.
55 km/h.
Raketoplány přistávají uprostřed floridské přírodní rezervace.
Je u nich provedena údržba a mohou znovu startovat.
OK Houstone, kola se zastavila.
Skvělá práce!
Skvělé!
Toto je Kennedyho vesmírné středisko, vesmírný přístav Ameriky.
Nejvíce slýcháváme o astronautech.
Ale za oponou pracují tisíce dalších,
aby mohly raketoplány létat.
Starají se o více než 30 000 tepelných destiček,
které chrání raketoplán před teplem vznikajícím při průletu atmosférou.
Steven Neihardt, Lockheed Comm.
Ve VABu pokračují nebezpečné operace.
Dávají pozor na jednotlivé komponenty.
Rakety na tuhé palivo, obrovskou vnější nádrž a samotný raketoplán.
Všechny nepovolané osoby opustí tento prostor...
Dva týdny před startem je raketoplán přistaven ke kosmodromu.
Jeho posádka trénovala v Johnsonově vesmírném středisku blízko Houstonu.
Nyní přišli sem na Floridu kvůli generální zkoušce startu.
Aby se připravili na případný nouzový stav,
tak trénují nouzové opuštění raketoplánu
s použitím únikového koše.
OK, tak jedeme. Máme 4 dobré HPU.
Mám čtvrtou, všechny obrazovky spuštěny.
Tak leť...
Tah pomocných raket klesá. Čekáme na oddělení.
Oddělení potvrzeno.
První stupeň proběhl v normě.
OK, v normě.
Nyní jsou již motory vypnuty.
Jsme ve vesmíru, 450 kilometrů vysoko.
Konečně můžeme vidět naši nádhernou planetu
v celé její kráse.
Řízení mise v Houstonu. Challenger právě míjí Baja v Kalifornii.
Vypouští se LDEF.
Satelit LDEF váží 10 tun a je velký jako autobus.
Nese 57 experimentů,
práci více než 200 vědců z osmi zemí.
LDEF zůstane tady nahoře více než rok,
aby vystavil nejrůznější materiály vesmírnému vzduchoprázdnu.
VTR běží, další je za 30 vteřin. Trochu to pozdržím.
Budu počítat po 10 vteřinách dokud se nadostanu na 15, ok?
40 vteřin. Nezapomeň uvolnit pohon Miku.
Uvnitř raketoplánu zažíváme novou zkušenost:
Stav beztíže.
Typickou posádku tvoří pět až sedm lidí.
Někteří jsou profesionální astronauti, jiní specialisté v různých oborech
a z různých zemí.
Sally? Ano?
Jsme připojeni, potřebuju to ověřit.
Nahoře je letová paluba, s okny mířícími
do nákladového prostoru.
Prostřední paluba slouží jako obývák, jídelna,
ložnice, pracovna a studovna.
Discovery, můžete vypustit náklad.
Velitel Hartsfield a pilot Coats navigují raketoplán
na přesně určené místo v kosmu, aby byl komunikační satelit,
který vypouštějí, přesně umístěn.
Koukni na to. To je velkej bzučák, ne?
Koukni na to! Udělej nějaký fotky.
Syncom je vypuštěn, Houstone.
Většinu času letí raketoplán otočený nákladovým prostorem k Zemi.
Takže aby posádka viděla naši planetu, používá střešní okna.
Pěkný.
Jak přelétáme přes Alpy do Itálie, Janov je nalevo,
domov Kryštofa Kolumba.
Na východě se řeka Po vlévá do Jaderského moře
a přímo na sever od jejího ústí jsou slavné Benátky.
Toto je renesanční Itálie.
Bylo to zde, když Leonardo DaVinci poprvé řekl "Můžeme létat".
Nyní oběhneme Zemi každých 90 minut
rychlostí přes 27 000 km/h.
Je to jako bychom byli ve stroji času
a dívali se staletí zpět na naši vlastní historii.
Italská bota.
Středozemní ostrovy Homérovy Odysey.
Nyní míříme ke Krétě, domovu prastaré Mínojské kultury.
Slavné město Alexandrie,
kdysi centrum světového vědění.
Za ním úrodná delta řeky Nil
rozlévající se od Káhiry až do Středomoří.
Má se za to, že před tisíci lety bylo vše pod námi úrodné,
ale změna klimatu změnila severní Afriku v poušť.
Co potom se Zemí a s námi udělají budoucí změny klimatu?
Stále čekáme na vypuštění...
OK, jak to vypadá?
Kvůli zodpovězení této otázky vypouští Sally Ride satelit zvaný ERBS.
To je pěkné zařízení.
Challenger, můžete to spustit. Hned se do toho dáme.
ERBS nám pomůže předpovídat písečné bouře,
sněhové vánice, nebo hurikány jako Josephine,
mající 800 kilometrů v průměru
a tvořící větry o rychlosti 140 km/h.
Právě vidíme ani ne polovinu. A tady je oko hurikánu.
Americké východní pobřeží je vpravo.
Nyní se střední paluba proměnila zčásti na tělocvičnu a zčásti na továrnu.
Zatímco Steve Hawley cvičí,
Charlie Walker obsluhuje miniaturní laboratoř u zadní přepážky.
Toto je komerční výzkum
na vývoj nových druhů léků,
které mohou být vyrobeny pouze v nulové gravitaci.
10 vteřin. 9, 8, 7, 6, 5...
Je na rameni? Je tam. 3, 2, 1.
Rameno je volné.
Gratuluju, tři ze tří. Zavírám sluneční clonu.
Judy Resnick vypustila komunikační satelit
a Mike Mullane ho vyfotil.
Vypuštění proběhlo na čas.
Discovery, tady Houston. Sledujeme to a všem tu září na tváři úsměv.
Tady se nám to taky líbí.
Posádka jí a spí podle stejného rozvrhu jako na Zemi.
Dříve jsme slýchávali stížnosti ohledně jídla,
které bylo převážně v tubách od zubní pasty.
Dnes jí posádka to, co chce:
Maso, jahody, krevetový koktejl.
Rozvinutí proběhlo normálně, jak se očekávalo.
Rozumíme, Henry.
Při tomto letu jsme rozvinuli pokusné solární pole.
Vůbec se nehýbe. Je to pevné jako skála.
Jsme připraveni na zatažení. Skládá se plynule.
V budoucnosti může takové zařízení využít sluneční energii k napájení vesmírné stanice.
Trochu se to třepe.
Jednotlivé pruhy jsou tak tenké a stožár tak dobře vymyšlený,
že celá 30metrová struktura se složí do 17 centimetrů.
Zatímco posádka spí, o raketoplán se starají technici na Zemi.
Havajské ostrovy.
Pohoří Andy v Jižní Americe
Mys Canaveral a Kennedyho vesmírné středisko, náš domovský přístav.
Jižní Florida a ostrovy Keys.
Temná modř Golfského proudu
a tyrkysové pobřeží Bahamských ostrovů.
Velké sopky na Galapágách.
Východ slunce na oběžné dráze.
Výška 600 metrů.
Vzdálenost 3,5 kilometru.
Protože je tohle první let Discovery, velitel Hartsfield přistane na dráze
Edwardovy letecké základny v Kalifornii.
Má spoustu místa,
ale chtěl by dosednout mezi těmi černými pruhy na zemi.
Přistání. Discovery se vrátil bezpečně na Zem
po 4 miliony kilometrů dlouhé cestě,
která trvala 6 dní a 57 minut. Vítej doma.
Discovery se vrací na Floridu nesen Boeingem 747.
Se čtyřmi raketoplány k dispozici je potřeba nových astronautů.
Hlásí se tisíce kandidátů. Pouze pár jich uspěje.
Zkontrolujte svojí pozici.
Hák je dole, běžte!
Ačkoliv pár z nich jsou piloti, mnozí jsou technici,
zdravotníci a vědci.
Držte nohy pod vodou!
Dobrá práce!
Držte ta lana pevně!
Připravte padák na uvolnění.
Uvolnit!
OK, jde dolů.
Dívejte se na horizont. Držte kolena pevně.
Držte je u sebe. A jste tady.
V pořádku, kolena k sobě.
Po výběrovém řízení cvičí astronauti konkrétní dovednosti
a čekají na přidělení letu.
Potom může začít trénink na konkrétní misi.
Tohle je James van Hoften, jinak známý také jako "Ox".
A tohle je George Nelson, známý jako "Pinky".
Společně se pokusí o něco, co ještě nikdo dříve neudělal:
Zachycení a oprava satelitu přímo ve vesmíru.
Satelit Solar Max se porouchal po několika měsících provozu
a nyní obíhá na oběžné dráze částečně ochromený.
Len, co kdybych otočil Pinkyho vzhůru nohama a dostal ho zpět sem...
Bude jim pomáhat astronaut T.J. Hart.
Rameno raketoplánu je při opravě nepostradatelné
a "T.J.", jak mu říkají, je na tohle expert.
Astronaut s kompletním skafandrem váží okolo 180 kilo.
Ve vesmíru nebude vážit vůbec nic.
Pinky a Ox nacvičují opravu v nádrži v Johnsonově vesmírném středisku.
Je to nejblíže ke stavu bez tíže, jak to jen na Zemi jde.
Co to je? Tohle musí být vesmír. Není to skvělé?
Houston Challengeru, nesrozumitelné, velká ozvěna.
Potápěči, vemte subjekty dolů na finální vyvážení hlavou nahoru.
Same, uber tlak na EV1.
Pinky má na zádech maketu MMU (řízená manévrovací jednotka).
Jednomístné vesmírné přibližovadlo, které ho dopraví
k poškozenému satelitu.
Chceme abyste pohnul s tím MEB počtem.
Držte to mimo raketoplán.
To nebude fungovat.
Máte na to celý den. Já vím.
Udělám to, slibuju. Myslím, že nakonec ano.
Říkám ti, není to tak jednoduché, jak jsem si myslel.
Tento scénář nacvičovali znovu a znovu celý rok.
A nyní je čas vyrazit.
T mínus 20 vteřin.
T mínus 17...
16, 15...
13, 12...
11, 10. Jsme připraveni na zážeh hlavního motoru.
8, 7, 6...
hlavní motor beží...
3, 2...
1.
Zážeh motoru na tuhá paliva a start.
Připravit na snížení tahu.
Tah je snížen na 67% z jeho maximálního dynamického tlaku.
Připravit na zvýšení tahu. Překročili jsme rychlost zvuku.
Zvyšuju tah.
Tato mise je hodna Guinnessovy knihy rekordů
jako největší posádka na palubě: 3305.
To je 5 lidí a 3300 včel.
Včely jsou součástí školního experimentu.
Jejich snaha stavět hnízdo v nulové gravitaci
brzy přilákala pozornost posádky.
Je jich tam příliš, než aby bylo vidět hnízdo, ale vypadá to že se baví.
48 hodin po startu, velitel Bob Crippen a pilot Dick Scobee
navedli raketoplán na setkání se satelitem Solar Max.
3600 metrů, přibližujeme se rychlostí 5 metrů za vteřinu.
Challenger, tady Houston, Solar Max je připraven na zachycení.
Rozumíme, připraveni na zachycení.
Podle plánu si Pinky nasadil MMU.
V centru řízení mise je nálada optimistická.
Vypadá to dobře Pinky. OK.
Tohle je celkem dobrá létací věcička. Ano, vidím tvůj úsměv až odsud.
Stav satelitu vypadá výborně.
Ale nefunguje.
Hnidopichové.
Pinky, slyšíš nás?
Nevím, jestli už je připoután, nebo není.
Čelisti se neotevřely.
Neotevřely se znovu. OK, znovu se neotevřely.
Čep pravděpodobně nezapadnul úplně.
Není to žádná legrace.
Raketoplán se oddálil.
Věci se ještě víc zkomplikovali a satelit teď padá a ztrácí energii.
Během noci se letový tým zaměřil na hledání řešení.
Těsně před úsvitem konečně přišli s novým plánem jak satelit zachytit.
Bude to výzva pro Boba Crippena a všechny jeho schopnosti
přivést raketoplán na dosah ramene k rozkmitanému satelitu
a T.J. ho bude muset zachytit.
Víme, že jsme v dobrých rukách. Udělej to jako v rukavičkách.
Tady je řízení mise v Houstonu.
Ztratili jsme signál ze satelitu.
Crippenovo palivo pro manévrování je skoro na červené čárce a ubývá.
Existují vážné pochyby, jestli je operace vůbec možná.
Manipulační rameno bylo v pohybu,
když jsme ztratili signál. Takže snad po opětovném zachycení
bychom měli mít potvrzení,
jestli první pokus o zachycení byl úspěšný.
OK, máme to.
Vynikající!
To je fantastické, T.J. Šlo ti to skvěle, Crippene.
Řeknu vám, když Crip řídí takhle, je to fakt jednoduché.
Solar Max je nyní v bezpečí nákladového prostoru
a je natočen do pozice na opravu.
I kdyby ho nemohli opravit zde, mohou vzít satelit zpět na Zem,
opravit ho tam a znovu ho vypustit pomocí dalšího raketoplánu.
Ale to se nikomu nechce.
Tady je řízení mise, Houston.
Další krok: venkovní oprava obou funkcí.
Ox a Pinky se připravují přemístit ven a začít pracovat v nákladovém prostoru.
Bez jejich skafandrů by nemohli přežít ve vesmírném vzduchoprázdnu.
Skafandry poskytují ochranu, teplo a kyslík
a udrží je při životě až osm a půl hodiny.
Řízení mise, Houston. Oprava probíhá velmi dobře.
Vyndali starý ACS modul
a snaží se ten nový umístit do satelitu.
Oprava už probíhá asi hodinu a devět minut.
Nic na nás neupusťte, chlapi.
OK.
Hej Jerry, čep je na místě.
Rozumím.
Dvakrát jsem zkontroloval všechny úchyty,
které jsou na konektorech a zašroubuji to.
Houstone, musí Ox už jít?
Protože Ox dokončil opravu rychleji než kdokoliv čekal,
má čas aby vzal MMU na testovací let.
Ahoj Houstone.
Ahoj vesmíre.
Máme povolení pro Oxe a Pinkyho vzít je zpátky?
Je to tak, čas pro Jimba a Pinkyho aby si umyli ruce a šli k večeři.
To zní dobře, dneska máme stejky.
Nyní jsou obvody Solar Maxe prověřeny
a inženýři z Goddardu se ujistí, že všechno funguje.
T.J. ho drží nastavený ke slunci, dokud se baterie znovu nenabijí.
Potom ho jemně vrátí na oběžnou dráhu.
A máme tu vypuštění.
Jak se Challenger a jeho posádka vzdalují,
nechávají za sebou jasný důkaz, že můžeme pracovat v kosmu.
Tahle oprava je jen první krok.
Už nyní, lidé jako vy a já, začínají cestovat do vesmíru.
Někteří naši potomci budou ve vesmíru žít
a jejich děti tam mohou být dokonce narozeny.
Brzy postavíme vesmírnou stanici na oběžné dráze,
ovládanou mezinárodními posádkami.
John McBride připravuje Davida Lesstma a Kathy Sullivan
na procházku vesmírem.
Kathy bude první Americká žena, která se projde ve vesmíru.
Slyším jak někdo bouchá do raketoplánu.
Ahoj tam. Čau lidi.
Nemůžu uvěřit, že to opravdu děláme. Tak to jsme dva.
Volně se vznášíme, hledíme zpět na majestátní panorama Země,
našeho domova.
Jako Kolumbus, "Sníme o vzdálených březích, které jsme ještě neviděli".
Nyní když víme, jak žít a pracovat ve vesmíru,
stojíme na hranici nového věku objevů.